Tidligere på...
Jeg tror ikke Rahm Tak noen gang vil slippe Alak løs i live.
Et omecisk krigsskip i fungerende stand
kan ødelegge hele Votanis-kollektivet.
T'evgin må dø.
Så lenge den galningen har makt til å avsløre oss,
må vi lyde ordrene hans.
Er det gift?
Jeg fyller en skjult sprøyte.
Og injiserer omecen under samleie.
Hvorfor ønsker du meg død?
Faktisk gjør jeg ikke det.
Må vite jeg kan regne med deg.
Du hadde ham. Om du ikke hadde nølt,
hadde Rahm Tak vært et kaldt lik,
og Defiance hadde vært mye tryggere.
- Du sitter på benken. - Nolan.
Du blir her med Berlin
og finner ut hvem som plantet sprengstoffet.
Jeg er lensmann nå.
Nolan?
Det som er i hodet på denne mannen, dreper ham.
Den ser ikke ødelagt ut.
Det går bra.
Her, det vil suge opp blodet.
- Takk. - Å, ekkelt.
- Virker det? - Mer eller mindre.
Slo du tilbake?
Tuller du?
Hva er galt med deg?
Han er den største i gården.
Slår jeg tilbake, slår han meg to ganger.
Det er tryggere å falle.
Jeg lærte deg ikke å tråkkes på.
Du lærte meg, sier du?
Ikke fortell mor og far.
Se.
Det er romvesenet.
Nei, vekk fra vinduet.
Det går bra. Jon Stewart sier de er vennlige.
INVASJON AV ROMVESENER
Pass deg.
Hun har det.
Josh, hjelp meg å sette disse tingene tilbake på plass.
Hvordan visste du det?
Fordi det er søsteren min, Rebecca.
Og den lille gutten er meg.
- Bare legg det et sted. - Nei.
- Hvor er vi? - Det må på rett plass.
Du vet at mamma har OCD.
Hvor lenge har dette vart?
En time. Halvannen.
Vi stoppet, og han kollapset.
Vi må berolige ham. Øverste skuff bak deg.
Du er god. Er du lege?
Veterinær.
Jeg tar det. Nødutstyr er bak deg.
- Ta det i tilfelle han må ha hjertestart. - Greit.
- Hva er galt med ham? - Aner ikke.
Men vi mister ham.
Er vi døde?
Jeg føler meg ikke død.
Nei.
Dette er noe annet.
Du sa aldri du hadde en søster.
Rebecca?
Josh, vær forsiktig med de patronene.
De har eksplosive tupper.
Det går. Jeg er trent i T-Nines.
Hei. Se på meg. Konsentrer deg.
Du er redd og ville tisset på deg om du ikke var utslitt.
Det er jeg og.
Men Coopers enhet kommer forbi her i morgen,
og de vil trenge ammunisjonen vi beskytter. Ok?
Jeg vet.
Hei, de var tomme kister i begravelsene til mamma og pappa?
- Hvorfor? - Må du ta opp dette?
De ble tilintetgjort,
og vi mistet foreldrene våret.
Jeg vil ha hevn, vil ikke du?
Ja.
Vi er Nolaner. Vi har en regel.
Vi bor sammen...
Eller vi dør sammen.
Bra mann.
De kommer på taket.
Jeg husker dette.
Nei.
Det kommer noen.
Ta deg av irathen.
Jeg vil ikke slåss lenger.
Ikke slåss mere?
Kom igjen, Josh. Drep ham og kom hit.
Hør på henne.
Skyt ham.
Vær så snill.
Død over sutsoene.
Du er ok.
Det vil gå bra.
Du må holde stillingen.
Alle stoler på oss.
Og samme hva du gjør...
ikke...
Ikke...
Fortell meg.
Greit.
Å, kom igjen.
Jeg vil ikke.
Jeg lover.
Hva...
En eneste oppgave.
Drep omecen.
Jeg forgiftet ham med nok zwimbo til å drepe et bjellebeist.
Men er omecen død? Nei.
Han er hjemme, lukten til konen min på fingrene,
og ler over at han tok Datak Tarr.
T'evgin vet nok ikke hva du heter.
"Inkompetanse" er ikke det jeg vanligvis forbinder med deg.
Eller skjer det noe mer her?
Mer? Hva mener du?
Se hva du har gjort. Du vekket ungen.
Hei, lille venn.
Farmor Stahma elsker lilla penis så mye
at hun har glemt faren din, Alak.
Du er bedre enn det.
Og nå må farfar Datak dra ut
og skyte trollmannen i hodet
for å gjøre opp for farmors pinlige kvinnelige svakhet.
Er du ferdig?
Er det noe mer å si?
Å skyte omecen er en dum plan.
Hvorfor?
Jeg har hørt at omecer blir sterkere med alder.
T'evgin er mye eldre enn han virker.
Et skudd vil nok ikke gjøre mer enn å irritere ham.
Det tester jeg gjerne.
En irritert omec vil finne deg,
henge deg etter anklene og dra ut ryggraden din.
Det skulle jeg sett ham prøve.
Jeg også.
Men det hjelper ikke Alak.
Hvordan hjelper noe av dette Alak?
Rahm Tak er casti.
Han vokste opp med de samme trollmannshistoriene som oss.
Han frykter T'evgin, derfor beordret han oss å drepe ham.
Om vi kan få T'evgin på vår side...
kan vi utnytte den frykten for å få Alak fri.
Og hvorfor ville T'evgin hjelpe oss?
Må jeg tegne et diagram?
Uansett hva du tror, kjære,
har du ikke en magisk chivo.
Du har sagt motsatt mange ganger før.
Du må stole på meg.
Selvfølgelig.
Alltid.
Ingen sa stopp.
Favi Tak, våpenselgeren har kommet.
Endelig. Velkommen.
Du har godt kjent rykte.
Jeg er general Rahm Tak fra Votanis-kollektivet.
Dette er løytnantene Bebe, Geeze.
- Hyggelig. - Ta et glass vin med meg.
Lang tur.
Tilbake til jobb.
Ja, sjef.
- Hvor ille? - Han trenger maskin for å puste.
Jeg holder hjertet gående med medisiner.
Han reagerer ikke på smerter.
Han er i grunn hjernedød.
Er det sant?
Det virker sånn.
Du spør dr. Dyregod?
Er jeg plutselig ikke bra nok?
Jeg vil vite at alt
er gjort for ham.
Hva foregår?
Amanda er redd jeg vil drepe Nolan.
Hvorfor ville du det?
Fordi for kort tid siden
holdt de to meg fast og flådde meg?
Kom igjen. Du tuller vel?
Det skjedde ikke.
Du prøver å sjokkere?
Velkommen, nybegynner.
Vent. Se på dette.
- Hjerneaktivitet. - Helt plutselig.
Og ikke menneskelig.
Det er noe i Nolans tinningslapp.
Jeg tror det er arkteknologi.
Hvordan er det mulig?
Det må være fra søvnbelgen han delte med Irisa.
Hun har et likt arr.
Jeg har en teori.
- Få Irisa inn hit. - Jeg vet ikke hvor hun er.
Vil du redde Nolan, må du finne henne.
Nå.
Hei. Har du sett Irisa?
Vi er ikke bestevenner for tiden.
Vi må finne henne, ellers dør Nolan.
Shtak. Hvor ble du av?
Hjelp meg.
- Hvordan visste du? - Bare hjelp meg.
Det er leit med Rebecca.
La det være.
- Hun virket virkelig... - Jeg vil ikke snakke om det.
Jeg skulle ha død.
- Ikke si det. - Hun skulle ikke vært der.
Jeg trodde krigen ville hjelpe meg å bevise noe.
Gjøre meg til en mann.
Noe sånt romantisk tull.
Da jeg kom dit, var virkeligheten hverken romantisk eller...
edel eller god.
Becca visste det.
Så hun vervet seg, passet på å være i min enhet
for å beskytte meg.
Hun var modig.
Hun gjorde det hun ville.
Hun var typen som heller var under en bil for å reparere den
enn i baksetet med en fyr.
Vennene elsket Taylor Swift, mens hun levde for Johnny Cash.
Jeg ville være som henne.
Om jeg var sterkere...
ville hun levd.
Det er et år siden den skjebnefulle natten
som snudde Omringingskrigen.
Natten da alle romskip over hele verden eksploderte.
- Mange krasjet på jorden... -Hvor er vi?
Dette er skammebenken.
Et vannhull i Stormskilleren.
Det gjør romfart umulig.
Mesteparten av vrakene ble i omløpsbanen
og ble kalt arkbeltet.
Den tragiske hendelsen kunne ikke ha skjedd på en bedre tid
for Jordens militærkoalisjon.
Siden de var i fare for å tape krigen.
Dette er ett-års-dagen for arkfallet.
Alle menneskene jeg kjente, drakk seg dritings denne kvelden.
Vi snakket med JMK-ambassadør Olfin Tennety.
Her er det hun sa.
Det siste året har noe blitt tydelig.
Vi har knekket ryggen til Votanis-kollektivet.
De er ikke lenger i stand til å fortsette krigen,
og dette har tvunget dem til å forhandle.
Krigen er over.
Ja.
For å sitere en flott leder på jorden:
"Freden kommer."
Men ikke snart nok for denne fyren?
Sant.
Savner deg ved fronten, Ingenmann.
Hvordan betaler du regningene?
Vet du at deler av arken fremdeles faller til jorden?
Varus betaler bra for arkteknologi.
Så du er en sånn plyndrer, med en liten jente?
Det kalles arkjeger, min venn,
og ungen liker det.
Hun kan krype inn i alle de små stedene jeg ikke når.
Pass på, folkens, her kommer årets far.
Hei, jeg er ikke faren hennes.
Jeg bare hjalp henne ut av en dårlig situasjon.
Arkfall. Jeg må dra.
Jeg betaler.
Du betalte sist, J-Turk. Min tur.
Jorden er for mennesker.
Ja.
Sees, kompis.
Jeg husker ikke denne natten.
Skjedde det?
- Spirrevipp... - Ikke kom med den.
Skjedde det?
Det var en annen tid.
Vel, dagens spesial er visst hjernehakk.
Hva?
Det er en arktek-masse i hodet til Irisa.
Akkurat som Nolans. Og vil du høre det beste?
Da du tok henne inn hit stabiliserte begge to seg.
Og Nolan puster på egenhånd.
Det er vel bra?
De blir bedre.
Det er ille.
Veldig ille.
Votanske søvnbelger ble ikke laget for mennesker.
Å dele en tvang belgen til å gjøre endringer
så den ikke drepte Nolan.
Hva slags endringer?
Belgen koblet Nolan og Irisas hjerner.
Det holdt dem i live,
men hjernene ble avhengige av hverandre, som...
organer på siamesiske tvillinger.
Akkurat. Begge kan overleve,
så lenge de er sammenkoblet.
Nemlig.
Omecen fjernet koblingen
da den tok ut Nolan og Irisa.
Arkteknologien justerte seg,
holdt koblingen gående med et spredt signal.
Som Bluetooth?
Du er søt.
Men jo, vi kan kalle det "Bluetooth for hjernen".
Da du og Nolan forlot byen, ble koblingen brutt.
Men istedenfor avbrutt signal...
fikk de hjerneskader.
Å få dem sammen igjen gjenopprettet koblingen
og stabiliserte dem.
Men det er dessverre midlertidig.
Arkteknologien er ute av kontroll.
Hvordan redder vi dem?
Jeg må åpne dem og skjære ut arkteknologien.
Dette har du vel gjort før?
Ikke tenk på det.
Hendene mine fryser, jeg kan knapt holde øksen.
- La meg varme dem. - På beina.
- Kom igjen. - La meg varme dem, mann.
Bebe. Geeze.
La oss tømme eskene.
Favi Tak, gode nyheter om gjesten?
Han vil ikke slutte å snakke eller drikke vinen min.
Nå utsetter han og bio-mennene hans mine menn for
gamle slagere fra gammelverden.
Han er det verste mennesket jeg har truffet,
og jeg har sett ting, tro meg.
Han selger våpen til alle med nok skripter.
Ingen ære. Ingen lojalitet til medmennesker.
Jeg er fristet til å drepe ham for å gjøre planeten bedre.
Jeg dreper ham selv.
Det er snilt av deg, Bebe, takk.
Nei. Vi kan trenge mer.
Det er bedre at han drar med penger, og vi får våpen.
Defiance blir tatt på senga.
Ikke vær skadefro, Geeze, det er for tidlig.
Mye må på plass for planen.
Inkludert at det er en overraskelse. Det er viktig.
Jeg må tilbake.
Jeg må finne ut om den kjøttetende planten spiser Audrey.
Hva er galt?
Jeg beklager.
Jeg trodde dette ble en velkommen avsporing.
Men jeg tenker på sønnen min i VK-leiren.
Mannen min insisterer på at jeg gjør det de krever.
Tror du at min død vil frigjøre ham?
Jeg er redd kun et mirakel vil redde ham.
Det er rart.
Når jeg lukker øynene, ser jeg for meg Alak som en ung gutt.
Jeg husker denne ene dagen.
Menneskene har dette ritualet de kaller "piknik".
Har du hørt om det enda?
Nei.
Du spiser utendørs, blant fluer og gnagere.
Alak var veldig ung og ville prøve.
Jeg må innrømme at det var gøy, på en skitten måte.
Til vi kom over et helveteskryp.
Alak syns det var søtt og ville leke med det.
Men jeg tok ham og løp.
Mannen min taklet beistet.
Drepte det med en kniv.
Imponerende.
Jeg holdt sønnen min fast...
og jeg hvisket igjen og igjen...
"Jeg har deg.
Jeg beskytter deg alltid."
Nå ser jeg det var løgn.
Jeg skulle ønske noen behandlet Rahm Tak på samme måte
som mannen min behandlet helveteskrypet.
En som er sterk.
En som er fryktløs.
En som meg.
Det ville være så lett for deg.
Synet av et omecisk skip
over leiren vil skremme dem.
De vil gjøre det du vil.
Eller, siden de har ressurser og er falske,
kan finne på et triks for å stanse skipet mitt.
Vi kan ta forhåndsregler.
Kindzi og jeg er alene.
Rasen vår kan utslettes.
Vårt eneste håp for å finne andre overlevende er det skipet.
Jeg vil ikke gjøre noe som risikerer det.
Ikke engang for deg.
Det har visst blitt dårlig stemning.
Vi har et problem.
Hva?
Hver gang vi fjerner en bit arktek fra Nolans hjerne
blir arktekken i Irisas hjerne større for å veie opp.
Jeg må kunne fjerne
fra begge hjernene samtidig.
Ok. Vi har to leger,
så vi kan gjøre to operasjoner samtidig.
Hva sier du, tøffen?
Har du erfaring med hjernekirurgi?
Vel, jeg...
Jeg fjernet en svulst fra en kattehjerne en gang.
Og den levde.
I halvannet år.
Snakk om legende hender.
Greit. Hvilke andre muligheter har vi?
Jeg trenger en operasjonsmodul.
En som lar meg operere på to pasienter
med et par hender.
Hvor kan vi få en sånn?
Ikke i nærheten.
Men jeg kan nok lage en.
Jeg trenger bare en omecisk drone.
Er det et problem?
Hva gjør du her?
Du har ingen rett til å være her.
- Hvor er faren din? - Han dro.
Og han sa ikke hvor.
Dra herfra, eller så tvinger jeg deg.
Nolan og Irisa vil begge dø om du ikke hjelper.
Vær så snill. Nolan kjempet for dere. Han reddet dere.
Fra skudd fra dere.
Ikke straff ham for mine feil.
Hva trenger du?
Om jeg kan koble til en av dronene deres,
kan den utføre operasjonen mens jeg gjør den andre.
Og stjele teknologien vår, vel.
Er det planen, du lure lille indogener?
Spiller du på begge sider?
- Mandy og jeg har et veddemål... - Doktor.
Hold kjeft.
Vær så snill, Kindzi.
Jeg kan ikke miste ham.
Jeg vil hjelpe deg.
Men så er ting i balanse.
Vi skylder dere ikke noe.
Forstått.
Husk dette, indogener.
Jeg er en dyktig teknobiolog.
Om du prøver noe lureri mens du er koblet til systemet mitt,
ser jeg det og dreper deg raskt.
Og jeg skulle drepe deg sakte.
Jeg liker litt forspill.
Skal vi starte?
Her, Spot. Kom til mor.
Fin ball.
Bra så langt.
Hvorfor beholdt du meg om du hatet oss så veldig?
Da jeg så på deg, så jeg ikke en fiende.
Jeg så en redd unge som trengte hjelp.
Og du var annerledes.
Hvordan da?
Du var født på jorden.
Du var ikke som votanene vi kjempet mot.
Sier du at du adopterte meg fordi jeg ikke var annerledes nok til å hate?
- Nei. - For jeg er votan.
Lik millioner som døde.
Ja.
Men du var for ung til å ha opplevd det.
Du så ikke de verste årene av Omringingskrigen.
Ikke drep meg. Jeg vil ikke dø.
Han kom etter da det var skuddpremie på oss.
Vær så snill. Jeg har familie.
Hva er dette?
Jeg fant dere ikke.
Jeg tror ikke vi ser tilfeldige ting.
Mange skripter om han tar oss.
Tror du han vil gi opp?
Vær så snill.
La meg slippe.
Den fyren der.
De kalte ham odolo.
Det er casti for "bror".
Han er bundet av ære til å hevne.
Han vil ikke pakke sammen og dra hjem.
Så en natt kommer han over oss
og dreper oss. Vil du det?
Nei.
Så hva gjør vi?
Fullfører?
Fullfører.
Castiens hjerte er på andre side.
Jeg ydmyker meg for Gud.
Som vi alle må ydmyke oss for Gud.
Jeg ydmyker meg for Gud.
Jeg vet det var vanskelig.
Stolt av deg.
Greit, la oss pakke sammen rulleren og komme oss vekk.
Beklager.
Ikke si jeg ikke vokste opp med skrekk.
Kom igjen.
Flytt deg.
Ellers tar jeg begge.
Du må vite at jeg forstår.
Du må sette familien først.
Jeg setter pris på det.
Har du prøvd phall-vindaloo enda?
Nei.
Du vil like det.
Denne veien.
Lurehurpe.
Alak.
Hvorfor er du alene?
Jeg ba Sagyan om en pause.
Jeg taklet ikke lukten av likene.
Vel, jeg må snakke med Sagyan om mildheten hans.
Snodig at lukten plager deg.
Du var gift med et menneske.
Jeg lurer.
Måtte du skrubbe hardt
for å få lukten av gwavayoen din?
Jeg kjenner dette stedet.
Jeg beklager.
Hva?
Om dusørjegeren.
Jeg visste ikke at det påvirket deg så.
Jeg er ikke lei for lærdommen, da.
Du ville vært død
om jeg ikke lærte deg å overleve.
Hei, spirrevipp.
Hva? Får du ikke sove? For kaldt?
Kom opp.
Kom igjen. Hopp inn.
Sånn, ja.
Ok.
Var det ekte?
Det skjer noe.
Var det ekte? Skjedde det?
Tenkte på det.
Jeg tror deg ikke.
Tro hva du vil.
Nei, jeg husker den natten.
Det var første gang jeg trodde ting ville gå bra.
Det var første gangen vi føltes som en familie.
- Det skjedde. - Hvorfor?
Jeg var redd for deg.
Jeg var redd.
De er våkne.
Takk gud.
Hvordan føler du deg?
Ja.
Svimmel.
Irisa, hvordan føler du deg?
Shtako.
Greit, rør dere sakte.
Du skremte meg.
Jeg ville ikke klart meg.
Du skulle ikke ha sluppet dem inn.
Hvor er den indogeneren nå?
Hun tok Nolan og Irisa tilbake til byen for å ta prøver.
Jeg burde flå deg og gi huden din til min loom.
Vel, du er min kommandør. Det kan du.
Forstår du ikke faren?
Du lot en formtaker få tilgang til nettverket vårt.
En indogener.
Hun kunne tatt kontroll over dronene våre.
Nettverket går begge veier.
Hun var så opptatt med operasjonen
at hun ikke merket at jeg kopierte hjernekilden hennes.
Fikk du alt?
Alt.
Denne formtakeren, Yewll, er smart,
selv for en indogener.
Hennes ekspertise blir verdifull
når Skrekkinnhøstingen begynner.
Veldig ressurssterk.
Men også uforsiktig.
Ødelegg den.
Hvorfor?
Å lage nye indogener vil få Defiance mot oss.
Vi er omecer.
Vi næres av lavere raser.
Vi frykter dem ikke.
Jeg frykter alt som forstyrrer flyten av gulanitt
og stopper oss fra å reparere Tsuroz.
Du er ung.
To kuler fra et menneske drepte deg nesten.
Har du glemt det?
Jeg vil aldri glemme det.
Følg ordrene mine. Ødelegg det.
Selvfølgelig, kommandør.
Verker hodet ditt?
Litt.
Jeg kan smake noe.
Brent gummi.
Ja.
Det er det.
Så...
om du er redd,
hvorfor drepte du meg ikke og ble ferdig?
Jeg er ikke deg.
Noen tok disse minnene
fra hjernene våre for å forstå det.
Så vi begge kunne se løgnen...
som har holdt oss sammen hele tiden.
Jeg har aldri løyet til deg.
Du lærte meg at vi er like.
Ja, vi vokste begge opp med blod på hendene.
Det ble greit for deg å drepe.
Men ikke for meg.
Jeg hatet det da og hater det nå.
Det er vel derfor jeg ikke drepte deg.
Jeg må dra.
Det er ikke plass til meg her.
Ikke når Rahm Tak kommer.
Om jeg blir, må jeg skade folk. Og om jeg drar...
får jeg deg drept.
Ikke vær bekymret for meg.
Du kan ikke beskytte både meg og byen.
Jeg vet hva du må gjøre.
En morder for å stanse en morder.
Jeg vet hva du må være.
Men jeg vil ikke se det.
Ok.
"Leve sammen, dø sammen..."
Det virker når du må kjempe videre.
Det suger i virkeligheten.
Det kommer en landtransport i morgen.
Si hvor du ender opp.
Kanskje jeg kan komme dit når alt er over.
Kanskje.
Jeg er ferdig med sjekkene etter operasjonen.
Jeg ville ikke si noe før jeg var sikker.
Sikker på hva?
Jeg kunne ikke fjerne arkteknologien.
Så jeg fikset den.
Styrket koblingen.
Dere vil være stabile så lenge dere ikke er fra hverandre.
Som betyr?
At om dere er for langt fra hverandre, sliter koblingen,
dere får enorm smerte, begge dør, hele sulamitten.
Hvor langt?
Jeg vet ikke.
Halvannen kilometer. Kanskje mer.
Hva? Hvorfor så triste?
Dere to henger sammen som erteris uansett.
"Takk, dr. Yewll, for at du reddet oss fra døden."
Bare hyggelig. Når som helst.
Ta en slikkepinne på vei ut.
Stikk.
Men ikke for langt unna, da.
Hvordan er Rahm Tak?
Unnskyld?
Jeg skammer meg. Det var et frekt spørsmål.
Det er greit, Andina.
Hvorfor spør du?
Jeg så bildet av ham da buen falt.
Han er veldig kjekk.
Ser farlig ut.
Ja.
Jeg liker farlige menn, gjør ikke du?
De foretrekker meg, vanligvis.
Noen av de andre tjenerne syns menneskene selv er ansvarlig for alt.
Alt hva?
Votanis-kollektivets rettferdige vrede.
Om menneskene hadde delt planeten sin bedre,
hatet vi dem ikke.
Det er det Rahm Tak sier.
Det er mer enn det.
Du er i sjokk.
Du drepte Christie.
- Nei, jeg gjorde det for å redde... - Slutt å lyve.
Du har alltid en unnskyldning.
Du snakket aldri sant.